![](/anithaschulman/files/2011/07/32562695.jpg)
Penny känns som det mest naturliga i världen ändå är hon bara tre månader gammal. Jag häpnads ständigt av tanken av vad jag egentligen gjorde med min tid innan jag hade barn. De där 32 åren kontra tre månader. Jag minns att jag och Calle pratade sista veckorna innan hon kom i soffan om att, nu var det minsann den sista tiden i vårt liv vi satt här och njöt bara vi två.
Nu om vi är hemma utan Penny några timmar eller bara om hon sover på dagtid ett par timmar. Så undrar vi vad vi ska hitta på med denna tid. Man hittar inte längre sin plats längre utan barn. Det är i princip omöjligt att knyta ann på gamla rutiner eller situationer med samma bekvämlighet.
Hon är så självklar allt det andra är inte det längre. Klart man ibland njuter av egentid. Men att spendera den i hemmet utan barn är i princip omöjligt. Man bara vandrar runt som osaliga andar. Oförmögna till att ”få det där vettiga gjort” som tiden var avsedd för.
Jag antar att alla barn är olika men hittills har jag inte behövt göra avkall på speciellt mycket. Det har inte varit några problem att kombinera allt det där man vill fast med Penny vid sin sida. Saker tar bara lite längre tid och kräver lite mer planering.
I mitt jobb exempelvis behöver man dator, uppkoppling och en telefon. Det där, först karriär och sen barn känns som en förlegad klyscha från det förgångna i mina öron nu. Jag som varit en som alltid trott på det. Men det är den barnlöses försvar för att slippa ta itu med en rädsla om något ovisst. Någonting man inte kan kontrollera eller som i första hand inte handlar om en själv. Men jag lovar. Det går och fan vad härligt det är att inte behöva välja antingen eller utan allt på en gång.
Tänk hur det som tidigare verkat så främmande plötsligt kan bli så självklart 🙂
Vi har fem barn och ibland kan jag komma på mig själv med att undra vad man egentligen gjorde FÖRE barnen. Eller se på familjer med bara 1-2 barn och tänka att herregud vad mycket pengar och fritid de måste ha! Men jag vet ju att livet inte var så otroligt annorlunda innan egentligen.
Man vänjer sig snabbt vid det mesta och idag kan jag säga att jag trots stor familj inte har behövt göra avkall på någonting. Allting går!
Skriv din kommentar här! Jag måste bara hålla med Anitha! Min man och jag fick barn ganska sent och innan vi fick barn sa alla att ”passa på nu innan ni får barn för sen…” Sen fick vi ett barn och gjorde fortfarande vad vi ville. Fast som du säger med mer planering och logistik, och lite mer tid. ”Ja passa på nu medans ni bara har ett” kraxade olyckskorparna. Nu har vi två och vi gör fortfarande vad vi vill. Poängen är att vad man vill är inte samma som innan man fick barn. Man vill inte längre gå på krogen varje helg, man vill hellre vara hemma med familjen. Men när man vill fixar man det ändå, på ett annorlunda sätt med barnen, eller med barnvakt. Vi är nöjda och glada med våra barn. Men vet du vad det kraxas nu? Jo ” Vänta bara tills dom blir tonåringar…då!”. Trött jag blir….
Hur kan någon säga att Penny inte är lik Calle? Den är ju en miniCalle i tjejigare och mörkare variation?
Härligt att höra!!!
Det är just precis så! Vår son blir tre månader på lördag och vi minns knappt hur det var innan honom, det känns (som du säger) som det mest naturliga i världen att han finns hos oss 🙂 Häftig känsla tycker jag!
By the way… du är såå fin i dina lockar!
Shit snacka om insnöat inlägg. Det går, skriver du, som ett upprop till alla som inte fått barn ännu. Kära du, det går för dig, just nu. 1. Det kommer förändras 2. Alla barn är olika, vissa mer olika, och man vet aldrig vad man får för barn, om ens friskt, så att säga som du säger är inte sant. Dessutom väldigt oklokt för att komma från en kvinna i din ålder skulle jag tro. Okej för att utgå enbart från sig själv på det sättet när man är 20, men det är du väl inte eller? Tänk ett steg till.
En sötare unge får man leta efter! Och du är så vacker.
Vad fina ni är!
Jag tyckte också det var otroligt hur mycket jag faktiskt fick gjort i början men sen från att vår son var runt halvåret började han vara vaken mycket mer och behövde mer stimulans tyckte jag det blev betydligt svårare att få saker gjorda. Nu när han är 1,5 år kan både jag och min man konstatera att det i princip är omöjligt att få något gjort när man hänger med honom – såvida man inte accepterar att ’kostnaden’ för cirka tio minuters jobb är att alla skrivbordslådor tömda, kläderna utslitna ur garderoben och skorna i skostället förflyttade till badkaret eller annat lämpligt ställe 😉
Vad söt hon är! Ja, vi undrar ibland vad vi gjorde med all vår lediga tid förut, innan barnen. Nu är det parklek, hushållsarbete och hindra dem från att slåss som gäller. 😀 Och mys förstås.
Men herregud så gulliga ni är tillsammans.. vill också ha en liten tusse:)
Hon är så lik Calle nu! Och du är SÅ fin i lockigt hår!
Ni är så fina!! Du ser så lycklig och avslappnad ut . Härligt!!!
Kram j
Så tänkte jag också tills min dottter blev 1,5. Nu, inte en lugn sekund. Inte ens på kvällen, hon somnar kl 23… 🙁
SÅ fin i ditt lockiga hår!
På bild nummer 2 är hon jättelik sin pappa! Vad roligt! Söt som socker är hon. Jag får snart mitt första barn och längtar som bara den.
Skriv din kommentar här!
heja heja. Varning dock – lite annorlunda när hon börja slpringa runt, prata och kräva lite mer av sina föräldrar än att få sitta i deras knä. Då lovar jag att ni knappast kommer kunna jobba. men det finns ju förskola – tur är väl det!
Och när ni får nummer 2 – då blir det verkligen annorlunda, för då blir det så mkt större att vara ensam m båda barnen vilket gör att egen tiden krymper än mer. Tänker ni fortfarande adoptera? Tänker du ngt på att det finns de som verkligen inte kan få barn och att ni liksom ”tar en plats i kön”? Har ni börjat processen, den är ju ganska lång o snårig om jag förstått saken rätt.
En underbart vacker bild på Penny och dig Anitha .. det är sådana bilder som gör en hel dag .. man blir helt enkelt glad och om möjligt mjuk i sinnet .. härligt 🙂
Varje ålder har ju sin tjusning beträffande de små .. men också sina ögonblick .. som du säkert vet så blir de inte små änglar hela tiden 🙂 Ett eget humör .. som varierar och med olika åldrar även trots .. kommer sedan knattis no 2 och kanske till och med no 3 .. så blir det riktig cirkus .. hehe .. jättekul men ibland kan det bli oerhört påfrestande ..
Vill ju inte måla f-n på väggen .. du vet ju allt det här .. jag har 3 barnbarn från min dotter och hennes man ..
Det är underbart att då vara Morfar .. men ibland tar orken slut .. hehe .. och som Morfar får man ibland skämma bort de små .. men också vara hos dem den bästa tiden .. ja jag vet, beräknande elakt . . men det tillhör en Morfars privilegier .. tror jag 🙂
En bland de finaste bilderna jag sett på er båda .. leende, vacker hudfärg och vackra ögon .. man faller ju platt .. tack för titten 🙂
Mvh/Birdien
Så söt. Det är lättare när de är små, när de börjar gå och få mer egen vilja tycker jag det blev svårare samtidigt som dagishetsen hämta/lämna började! Det var väl precis den kommentaren du ville höra 😉
Alla kan inte sköta sitt jobb bara genom att ha dator och telefon.. Försök att upprätthålla en karriär som läkare exempelvis på det sättet, lite svårt..
OJ vad lik Calle hon är…..
Camilla
Åh, sötaste Penny! Jag blev glad av bilderna, tack! 🙂